De var nødt til at stoppe ham. Så da Viktors hær var blevet vendt...
...Jagede vampyrerne under hans kontrol, og destruerede bæsterne.
Og tilfangetog William.
Og låste ham inde.
Viktors fange for evig tid.
- Hvorfor lade ham leve? - Af den samme grund, som Viktor aldrig...
...konspirerede imod Markus.
Frygt.
Han blev advaret om, at blev Markus nogensinde dræbt. Ville hele hans blodslinje blive udslettet.
Så i Viktors tanker, ville Williams død betyde enden for alle Lycans?
Hans slaver.
Ja.
En smart vildledelse. Men ikke en Viktor var villig til at teste.
Så Markus blev beskyttet. Koste hvad det ville.
Ja. Her har vi det.
- Vampyrer? - Dødelige.
Loyale mænd af Alexander Corvinus.
Faderen til os alle.
Hvad er det?
Det burde du vide. Det er Williams fængsel.
Det fængsel din var sat til at bygge.
Så det er dig der har hold øje med den.
Jeg har ledt overalt efter den, min egen.
Hvad er der?
Hvad er der galt?
Hun forstår endelig, hvorfor hendes familie blev dræbt.
Men det var jo mange år senere.
Om vinteren flygtede Lucien. Din far vidste for meget.
Ihvertifald for meget at Viktor ville risikere det.
Især når Lucien havde nøglen til Williams celle.
- Og jeg er kortet. - Ja.
Den eneste der stadig lever, af dem der har set hvor den er.
Viktor regnede med at du var for ung til at huske det. Især hvad Markus ved.
Og derfor den eksakte beliggenhed af Williams fængsel.
Det er gemt væk i dit blod.
Hvorfor leder Markus efter ham nu? Efter så lang tid.
Det kan jeg ikke svare på.
Men jeg kender nogen der kan stoppe ham. Måske jeg kunne arrangere et møde.
Til for jeres diskretion, selvfølgelig.
Tanis. Du virker nervøs.
Hvorfor flygter du ved synet af mig?
Vær venlig at sidde ned.
Der er ingen grund til at dette skal blive ubehageligt.
Jeg har altid hygget mig i dit selskab.
Nu er du uhøffelig.
Undskyld.
Viktor stødte på 2 nøgler. Hvad ved du om dem?
Nøgler? Jeg kender ikke noget til nogen nøgler.
Nåe ja. Ja, de nøgler.
Ja.
Den ene var holdt åbenlyst, omkring hans datters hals...
...Så alle kunne se den. - Og den anden?
- Den forblev hos Viktor altid. - Hvor?
Indeni ham.
Under huden.
Jeg be`r dig.
Måske jeg kan arrangere et møde.
Gå til mole 17, og spørg efter Lorenz Macaro
- Hvordan ved vi at Tanis ikke sender os i en fælde? - Han er ikke modig nok til at forråde mig.
I er på privat område.
Stå langsomt ud af bilen, så jeg kan se jeres hænder.
Vi er her for at møde Lorenz Macaro
Stå ud af bilen, langsomt. Vis mig jeres hænder.
Nå, så du vil se mine hænder?
Du kan gå.
Har du kendskab til den?
Intimt kendskab.
Du er Alexander Corvinus.
Der var en gang jeg var kendt under det navn.
Men af alle navne, er jeg stadig jeres forfader.
Hvordan har du holdt dig gemt i alle de år?
I århundreder har jeg stået på sidelinjen og set de ulykker mine sønner pålagde hinanden.
Og på menneskeheden.
Ikke lige den arv jeg bedte for, den morgen jeg så dem komme til verdenen.
Og den trættende pligt, at holde krigen begrænset, og rydde op i rodet.
Gemme min families sørgelige historie.
- Kunne du ikke have stoppet det? - Jo.
- Ville du kunne dræbe dine egne sønner? - Du ved hvad Markus har til hensigt.
Finder han mig, finder han Williams fængsel.
Du er nødt til at hjælpe med at få ham stoppet.
Du beder mig om at hjælpe dig med at dræbe min egen søn.
Du. En døds-handler. Hvor mange uskyldige har du ikke dræbt...
...i det 6 århundreder lange korstog for at hævne din familie.
Spar mig for de selvhøjtidelige taler. Du er ikke anderledes end Markus...
...Og endda mindre nobel end William.
Han kan i det mindste ikke kontrollere udyret i ham.
Alt hvad jeg har gjort, kan føres tilbage til dig.
Hundrede-tusinder er blevet dræbt, grundet din evne til ikke at kunne acceptere...
...at dine sønner er monstre.
Og at de kreerer monstre. Du kunne have stoppet alt dette.
Kom ikke gryntene her, bare fordi du er svagere end din egen art.
Du kender til de ødelæggelser William var skyld i inden han blev fanget.
Han må ikke blive sluppet løs.
Nej, vent!
Du er intet, sammenlignet med ham.
Snart, broder.
Nej!
De er forsvundet. Du er i sikkerhed nu, mit barn.
Nej. Michael.
Se på mig. Michael.
Lort!
Goddag, fader.
Du er uvelkommen i min tilstedeværelse.
Det forsmåede hjerte, som aldrig tør op.
En skam et det slår inden i sådan et fjols.
Den æIdeste af de udødelige.
På trods af det, har du ikke gjort noget forsøg på at påtage din skæbne.
Vi er fejlslagene af naturen, du og jeg. Intet andet...
...Dette er en verden for humanitet
Og den lille sætning, forklarer hvorfor du slog hånden af dine sønner?
Men du ingenting gjorde i over et halv årtusinde, mens William led alene i mørke?
Nej fader. Jeg har ingen respekt for din lille sætning der.
Viktors nøgle. Hvor er den?
Uanset hvilken plan du har for Williams fremtid, bør du vide, at du ikke kan kontrollere din bror.
Jeg er stærkere nu. Og vores bånd er stærkere end du nogensinde har villet indse
Du tager fejl. Snart væIter du dig i Lycans. Ligesom sidst.
De er ikke Lycans, fader. Eller vampyrer.
En ny race. Lavet i deres skabers billede.
Den nye gud.
Mig!
Og en ægte gud...
Har ingen fader.
Du vil fejle.
- Få grejet frem. - Nej!
Jeg be`r dig, Sir. Lad os hjælpe dig.
Tiden er inde, min ven.
Find pigen.
Bring hende til mig.
Nej. Vent, vent!
Hvis du vil have fat i Markus, har du brug for Alexanders hjæIp.
Efterlad ham ikke her.
- Fik han fat i nøglen? - Ja.
Han er for stærk for dig alene.
Du er den eneste der er æIdre end ham, og stærkere end ham.
Du kunne have dræbt ham.
Uanset hvad han er blevet, er han min søn.
Du er det sidste håb.
Der er kun en måde at bekæmpe ham på.
Hurtigt. Inden der ikke er mere arv tilbage i mine årer.
Hvad vil jeg blive til?
Fremtiden.
Gå nu.
Vi er tæt på.
Sving tilbage imod floden.
Jeg kan ikke se nogen indgang.
Der plejede at være en indgang lige der. Den er nok oversvømmet nu.
Det ser ud til at vi skal være våde.
Tættere.
Selene!
William.
Vent!
Nej, William.
Vær rolig, broder.
Det er mig.
Jeg har ikke i sinde at gøre dig ondt.
Hvilken vej?
Er det her?
Han er her allerede.
- Hvad er det? - Ingenting.
Lad os gå.
Vi er kommet for sent.
Imponerende.
Michael, du er unik.
Der har aldrig været en hybrid før. Dine kræfter kan være grænseløse.
Stop! Fuck!
- Hvor er han? - Han gik derigennem
Vi har et UV-styr. Det vil ikke dræbe ham.
Nej. Den vil sinke ham.
Kom så.
Er du ok?
De var rasende monstre. Ude af stand til at tage menneskelig form igen.
Hvad venter du på?
- Skyd dem. - Det kan jeg ikke.
Ikke uden at ramme hende. Jeg kan ikke få et rent skud.
Michael.
Skyd ham!
Vi styrter"
William!
Jeg vidste at Viktor begik en fejltagelse, ved at beholde dig som sit kæledyr.
Han burde have dræbt dig sammen med resten af din familie.
Et ukendt kapitel ligger forude.
Linjerne som har holdt klanerne adskilt, er nu blevet udvisket.
Kaos og interne stridigheder er nu uundgåelige.
Det eneste der er sikkert, er at mørket stadig venter forude.
Men for nu, for første gang...
...kigger jeg ind i lyset med fornyet håb.